2+Konflikten

Konflikten idag

I Somalia pågår två konflikter, en p.g.a. piraterna och den andra p.g.a. organisationen Al-Shabab. Vi har valt att fördjupa oss i Al-Shabab konflikten.

Al-Shabab har visat sig ha kopplingar till den välkända terrororganisationen al-Qaida, och börjar likna al-Qaida mer och mer. Al-Shabab är en terrororganisation som sägs ha mellan 3000 och 10 000 män. Av dessa män sägs 800 vara seriösa och motiverade ledare och de flesta anda är tvångsrekryterade unga män. Harakat al-Shabab betyder "Ungdomar för heligt krig" på arabiska och började som en ungdomsrörelse under de sk Islamiska domstolarna. I al-Shabab finns inte enbart somalier utan även araber, iranier, tjetjener och amerikanska medborgare med somalisk bakgrund. Organisationen företräder de riktningar inom islam som kallas salafism och wahhabism, och majoriteten av Somalias befolkning står inte för dessa inriktningar. Det är en av de stora anledningarna till att en stor del av Somalia inte vill att Al-shabab skall ha makt. Det sägs t.om. finnas s.k. underjordiskt missnöje och människor som mobiliserar sig för att kunna göra motstånd. Man kan dock knappast beskriva al-Shabab som en välorganiserad rebellrörelse med klart definierade mål. Det finns en ledare vid namn shejk Mohamed Mukhtar Abdirahman, oftast kallad Abu Zubeyr. Men under honom handlar det om ett lösligt nätverk, där lokala ledare agerar som de själva vill. Idag är al-Shabab en stor del av Somalia eftersom de kontrollerar nästan hela södra delen av landet och dessutom stora delar av huvudstaden Mogadishu. Mannen som är landets egentliga makthavare är Hussein Mohamed Aidid.

Som vi nämde i bakgrunden blev Somalia invaderat av Etiopien och när deras styrkor hade lyckats drivas ut ur landet började al-Shabab formera sig till en gerilla. Fienden var Etiopien och därmed även USA. De etiopiska markstyrkorna fick hjälp av amerikanskt flygstöd. År 2007 fick övergångsregeringen, som valdes år 2004, hjälp av etiopierna att flytta från Baidoa till Mogadishu och idag leds regeringen av presidenten Shafif Ahmed som stöds av FN och den Afrikanska unionen, AU. Men pga al-Shabab har regeringen bara möjlighet att styra några kvarter runt presidentpalatset Villa Somalia.

År 2007 förvärrades konflikten ytterligare då fredsbevarande soldater attackerades av Islamiska rebeller i huvudstaden. Konsekvensen av det blev att ca 200 000 människor tvingades fly därifrån på bara några veckor. Man lyckades få ut etiopiens styrkor ur Somalia år 2009 och i utbyte fick de Islamiska domstolarna gå med på att tillhöra övergångsregeringen och fick 200 platser i parlamentet. Även om domstolarna gick med på detta villkor så fortsätter Al-shabab (som är de Islamiska domstolarna ungdomsfördund) att göra motstånd, vilket pågår även nu år 2010. Idag är situationen i Somalia en av de värsta i världen och situationen har försämrats sedan årets början. Alltfler städer i Somalias centrala och sydliga delar har drabbats av våldsyttringar, medan striderna i huvudstaden Modadishu blir mer intensiva.

Al-shabab änvänder sig av attacker mot städer, självmordsbombare och planerade mord, något som vi då och då kan läsa om i media. Det Al-shabab är ute efter är att utvidga sitt territorium. De våldsamma försöken att expandera territoriet är det som vi oftast kan se i media, men de använder faktiskt fredliga medtoder ibland. Bl.a. har de använt sig av en Koranlärd som får hålla i ett offentligt möte där olika klanledare bjuds in och de delar ut mat och pengar till fattiga. De erbjuder sig att lösa lokala konflikter (vilket är mycket vanligt i Somalia).

Trots att etioperna inte längre finns i Somalia så har Al-Shabab ändå fiender utanför landet. De har förklarat krig mot FN, Amisom (en afrikansk fredsstryka) och t.o.m. alla de utländska organ och organisationer som vill hjälpa somalierna att få livsmedel för att kunna överleva. Detta är ett stort problem då hela Somalias befolkning lider och hela Somalia är drabbat. Många vill hjälpa till, bl.a. så stödjer Svenska Röda Korset sedan länge den drabbade befolkningen i Somalia med bidrag. Pengarna går främst till barn och mödrahälsovård, men också till stöd till landets rödahalvmåneförening som driver ett femtiotal kliniker och några sjukhus inne i det oroliga och drabbade Somalia. Tyvärr är det svårt att hjälpa till då al-shabab oftast inte vill att hjälp skall nå landet, inte ens de somalier som bor i landet få hjälpa till. Det är alltså inte bara FN som har försökt få vapenvila i landet och nu görs det försök med jämna mellanrum, tyvärr utan någon framgång. Det verkar näst intill omöjligt att det få vapenvila och att få Somalia att bli en enhetsstat.Idag finns det bara ett område i Somalia där samhället fungerar någorlunda bra, p.g.a. att de har utropat sin självständigthet. Detta området kallas Puntland. I Puntland träffas de olika klanfamiljerna då oh då för att underteckna dockumen som handlar om att nå en enig och nationell försoning. Så om fler områden följer Puntlands exempel kanske det fortfarande finns hopp för Somalia.

Ett av de stora problemen i Somalia idag är alltså fortfarande klansystemet där krigsherrarna för krig mot varandra, men Al-shabab är de som gör situationen värre. Somalia är ett splittrat land som länge haft inbördes konflikter och man kan säga att Al-shabab utnyttjar detta för att få makt. P.g.a. att befolkningen lider och är utsatta blir de svaga och kan inte göra något större motstånd. Al-shabab fortsätter att terrorisera landet och som vi tidigare nämnde lyckas de som vill hjälpa till inte särskilt bra. Konflikten handlar alltså inte bara om vem som ska ha mest makt, det är en av vår tids största humanitära kriser.

Källor: [] @http://www.svenskafreds.se/konflikthantering/faktablad/somalia.pdf [] läroboken "internationella realtioner" s. 200 och 201